![Все о кино, музыке и компьютерных играх на Open.ua Все о кино, музыке и компьютерных играх на Open.ua](/images/logo.png)
Дзідзьо збирає у Львові повний стадіон, а на концерти молодих українських гуртів у невеликі клуби приходить лише сотня глядачів. Чому організатори західних фестів не запрошують до України The xx або Arctic Monkeys? Як догодити українським меломанам? Що слухають на Західній Україні? Що робити гуртам-початківцям для здобуття популярності?
У складній, але цікавій темі розбирався Сергій Пішковцій — автор популярного українського блогу Inspired.
Музичний смак — поняття неоднозначне, і якщо в Києві з цим справи йдуть більш-менш непогано, зважаючи на чисельність та різнобарвність населення, то в регіонах все не так оптимістично. Сьогодні я спробую найточніше охарактеризувати стереотипи і смаки, якими огорнута Західна Україна.
Перша і велика ознака нерозвинутого смаку — це надмірна та сліпа любов до всього українського. Ну не можна автоматично прославляти все, що співають українською мовою, лише через цю саму причину! Але ні, тисячі мешканців великих та малих міст ніяк не можуть побачити різницю між хорошою українською музикою та поганою українською музикою. Для них між цими двома поняттями стоїть знак рівності. І саме через це на ринку так багато шлаку, який прекрасно проходить в категорію «це ж українська музика, її треба підтримувати!».
Справді, а як інакше пояснити той факт, що Дзідзьо зібрав на львівському стадіоні «Арена Львів» 20 000+ людей під час сольного виступу цього року? Для тих, хто не в темі — це такий місцевий аналог PSY, лише з накладною бородою і українськими піснями. Для мене ж більш влучною назвою цього напрямку є «рагуль-поп».
Не заперечую: аналогічний натовп, і навіть більший, регулярно збирає «Океан Ельзи». Але в цьому й проблема, що окрім них, схоже, на це ніхто й не здатен. Звісно, українські меломани обожнюють групу, яка вже стала легендарною, але за 10 років хотілось би почути і щось нове.
Тут з’являється і друга проблема: щось нове неможливо почути. Через мою зацікавленість мені пощастило побачити чимало таких процесів в молодих гуртах зсередини. І я розумію, як їм важко: коли майданчиків для виступів на адекватних умовах немає, розповісти про себе, окрім як через Інтернет, неможливо, але найсумніше те, що люди не готові платити живими грошима за нову музику.
В умовах, коли так звані музичні телеканали та радіостанції транслюють відрижки російського попсового мейнстріму, а веб-сайти зосереджені на новинах про новий м’ясний костюм Леді Гаги або інтрижку Каньє Веста — молодим гуртам нема де себе показати. І навіть ті нечисленні виступи та ротації на альтернативних медіа виглядають досить маргінально.
Заради цікавості я спитав у своїх 7 тисяч фоловерів у Твітері, концерт якого виконавця вони відвідали цього року у своєму місті. І, очікувано побачив майже одні й ті самі назви гуртів: «Океан Ельзи», «Один в каное», «Тартак», «Фіолет», «Крихітка», «Валентин Стрикало», Vivienne Mort та інші.
В той час, коли Ані Лорак збирає sold-out на сольному концерті в Ужгороді з цінами на квиток від 500 до 1000 грн. і більше, її менш зірковим колегам доводиться користуватися ціновою вилкою 30/60 грн. Для Києва це просто сміховинна вартість, але так, люди не хочуть платити навіть її. З такою бухгалтерією жоден виступ молодого гурту не буде рентабельним — відмінусуйте вартість оренди, транспорту, звуку — і виконавцям не залишиться нічого в прибуток, а в гіршому випадку — збитки.
Минулого місяця мої друзі з київського гурту «5 Vymir» відіграли 4 концерти в рамках свого першого промо у Луцьку, Львові, Мукачеві та Ужгороді. Відвідуваність залишала бажати кращого: навіть у Львові, який чомусь традиційно вважають культурною столицею, прийшло небагато відвідувачів. Ви можете сказати, що причина — в поганій організації чи відсутності PR заходів, але в цій ситуації я можу впевнено сказати — ні, причина точно не в цьому.
Фестивальні моменти також особливо не тішать. Ті, кому пощастило на власні очі побачити європейські фестивалі, уже не можуть повернутися на будь-який український опен-ейр. І їх можна зрозуміти: закордоном при вартості квитків від 50 євро за три дні можна побачити одразу кілька світових зірок і отримати адекватний сервіс навіть посеред поля.
В той же час, українці скаржаться на високі ціни наших фестивалів. За словами організатора фестивалю «Захід», Якова Матвійчука, привезти в Україну The xx або Arctic Monkeys просто нереально: ви ніколи не вийдете в плюс при таких цінах, не кажучи вже про організаційні моменти (графік таких виконавців розписаний на рік вперед), але, що більш образливо, ці групи не зберуть навіть половину з тієї аудиторії, яку збирає, наприклад, «Океан Ельзи».
Це доводить і фестиваль Stare Misto, який проходить у Львові з 2007 року. Цього року в нього був досить міцний молодіжний лайн-ап на різні смаки: Kaiser Chiefs, Goran Bregovic, IAMX, Archive, «ДДТ», The Subways та інші. Не зважаючи на цей набір та досить демократичну ціну і вдале розташування (майже в центрі Львова на стадіоні), кількість відвідувачів була не надто вражаючою. І це при тому, що багато людей приїхало на Stare Misto з Києва та інших міст!
Зрозуміти примхливу українську публіку, і західну її частину зокрема, важко: вони надзвичайно захоплюються всім, що іменує себе українською музикою, але не готові на 100% підтримувати її грошима. Вони скаржаться, що в Україні неможливо побачити виступів світових зірок, але на практиці реально охочих прийти на такий концерт людей не так вже й багато.
Але особисто для мене найсумнішим фактом є те, що молодим і талановитим виконавцям неможливо щось зробити без суттєвого фінансування. Ринкові правила в цій ситуації варто забути, і діяти виключно з практичних міркувань: шукати партнерів і підтримки, активно просуватися в Інтернеті, і можливо, рано чи пізно ви таки знайдете свою публіку, яка не пошкодує заплатити за вхід на ваш концерт.
Сергій Пішковцій, головний редактор Inspired
Фото: Василь Осадчий, Володимир Шурубура, Дар'я Синельнікова
До речі, ще питання, як там було з квитками. Бо я чув, що безпосередньо перед конертом їх мало не безкоштовно роздавали по школах, щоб заповнити стадіон.
потому что на голодный желудок делать качественную музыку ИМХО очень сложно.
ларс ульріх тихенько посміюється у куточку))
а то мы своих проблем не знаем?...
читать ли дальше???!!!
патриотичные государства автоматически любят свое, за принадлежность, а наш народ везде ищет изъяны, кроме патриотичного Запада, и это правильно
второе, ОЕ уже 20 лет, а не 10
третее, Я общался з друзьями со Львова, они на Дзідзьо пришли отдохнуть и поприкалываться, а не умничать в фан-зонах, они реально отдыхали)
автор, ты глуп, сиди думай!!!!
Автор вроде как адекватно и культурно расписал все нюансы, статью очень интересно было читать.
ОЕ достигли успеха потому, что совместили украинский дух, качество именно музыки и трудоспособность.
а автора удивляет почему, допустим, в Луцке, Ужгороде или Львове, не пошли на киевскую неизвестную группу, я в этом ничего удивительного не вижу!
Молодая группа должно много работать - это ключ к успеху, как и во всем.
что касается музыки, просто Западная Украина остро отличается любовью к украинскому от остальной страны, так исторически сложилось
со стороны мне кажется, что многие слепо ориентируются на Западную культуру, ведь если вслушаться то и у нас что-то есть стоящее
автор статьи отпустил слишком много обидных слов в сторону Западной Украины, хотя там-то с чувством вкуса все нормально
но тут вопрос, а зачем нужны такие статьи
"публика плохая и скупая, организаторы меркантильные, группы на пике не едут в шашу страну - все хреново"
варианты выхода из ситуации автором не предложены
просто поплакался, как ему тут плохо
зачем такие статьи?
Скажіть, будь ласка, який з гуртів лайн-апу Старого Міста "на різні смаки" Kaiser Chiefs, Goran Bregovic, IAMX, Archive, «ДДТ», The Subways. Хоч на якомусь піку популярності?
Kaiser Chiefs популяним був в 2007, останній на їхній батьківщині займав 179.
The Subways - "Rock & Roll Queen" вища позиція в чартах 22 місце, 2005 рік.
IAMX - напевно вони популярні тільки у нас....
Archive - Numb, 2002 рік. UK #127
За що платити "демократичні" ціни? За живі легенди? За групи одної пісні?
Я вважаю що з таким "нафталіновим" лайн-апом Старе Місто зібрало рекордну публіку.
Цікаво який відсоток українців знає більше ніж одну пісню цих гуртів, або хоч їх назви?
Звичайно чарти ласт.фм не є показником, але все ж за їньою статистикою в Україні слухають: Arctic Monkeys, Imagine Dragons, Lana Del Rey, Coldplay, The xx, The Killers, Nickelback, Florence + the Machine, Muse.... Цікаво яку відвідуваність збере фестиваль хоч із одним таким хедлайнером?
Демократичність цін? Я звичайно перепрошую але за Опенер 2013 я заплатив ~1500 грн. за 4 дні із хедлайнерами; Blur, Kings of Leon, Arctic Monkeys, Queens of the Stone Age. Хоч впершу чергу йшов на Alt-j які зібрали аншлаг, враховучи що їх виступ проходив паралельно із Blur....
ФріФормФестівал 2013. ~250 грн. за Азелію Бенкс і Вудкіда.
1500 грн за опенер? может снобизмом все-таки от вашего поста веет? причем тут опенер? тут каждый может рассказать о том как он провел лето и на каком западном фесте был. но мы говорим про Львов. и про билеты от 90 грн.
я на "Старом мисте" за копейки получил массу удовольствия от Кайзеров (поверьте знаю больше одной песни и в живую они прекрасны), Архив (один из лучших концертов в этом сезоне и один из тех, что останется в памяти надолго), Сабвейс (не фанат, но для феста было очень драйвово).
киевляне оторвались по полной на фесте, а львовяне пусть дальше втыкают в чарты ласт.фм и ждут Coldplay.
І на мою думку краще проігнорувати фестиваль "за копіки" з гавно-лайнапом щоб просто відпочити. і плїхати за тіж копійки у сусідню Польщу, де навідмінно від нас організатори розумію вимоги публіки. А не привозять свої улюблені гурти.
я этим летом был на концертах и фестивалях во Львове (Старе Мисто), Бельгии (Werchter) и Нью-Йорке (разные группы). поверьте, при всей грандиозности западных мероприятий о Львовском фесте остались прекрасные и очень теплые воспоминания.
другой вопрос, что теперь не факт, что летом 2014 во Львове это мероприятие повторится. львовская публика не показала, что фест ей нужен. так что милости просим в Киев. благо нам будет чем удивить всю Украину.
Звчайно як є можливість побувати на класних фестивалях і побачити всі актуальні нрупи року. То чому не послухати призабуті гурти. Звичайно вони залишать теплі враження.
Також я не розумію стадіонного формату фестивалів. Звичайно це грандіозна економія на інфраструктурі. ААле фестивалі приваблюють також свої особливим життям.
но в чем же проблема посещения: сессии студентов, финансовая импотенция населения?
фест нужно сохранить
Muse два останні альбоми (2009 та 2012) займали перші чартові позиції.
Coldplay останій альбо 2011 року Mylo Xyloto лише у Іспанії зайняв 3 позицію чарту, у всіх інших країнах 1 місце.
Blur - цього року один із основних хедлайнерів Європейських фестивалів.
Скажіть що як не чарти є показником популярності? Мій музичний смак. Нажаль ні.
А тепер скажи хто збира більшу аудиторію "бідні" Kaiser Chiefs чи та сама Кеті Пері.
Нікого не хочу образити, але прикріплене відео гурту 5 Vymir ніяких емоцій не викликало. Так само воно не викликало бажання відвідати виступ музикантів або послухати інші композиції. :(
это кто?
Маракеш и то знаю)
А де відповіді на ці запитання? :)
Дуже не люблю розмови про нерозвинуті смаки.
А якщо існує "надмірна та сліпа любов до всього українського" - чому ж люди не прийшли на 5 Vymir, вони наче українською співають?
я от в Києві хожу вибірково)
Це те сами що привезти Alt-J в Козуву чи в Стрий чи як там ше села називаються. І здивуватися чого до клубу прийшла одна людина. Хоч думаю на Alt-J з районих цетріб ьи трошки поз"їжджалося)
люди готові платити, але меломани теж не дурні і хочуть бачити якісних виконавців на концертах/фестивалях
а автор - (тут я пытался обозвать автора, но я тупая школота, и меня наказал админ) знову ж таки!
Все именно к тому и сводиться у многих, что надо слушать украинских исполнителей, только потому что они поют на украинском. И при этом совершенно не важно о чём они поют и что доносят со сцены. Главное, "Підтримай українске (Г*М*О), бо воно ж українське". При этом спешу сразу опередить упреки в шовинизме и пр. Слушаю, как рускоязычные, так и украиноязычные украинские коллективы и исполнителей, но среди последней группы, действиетльно, меньше стоящих и совершено мало новых, почти всегда "одни и те же лица".
Относительно, новых талантов, тоже верно подмечено по поводу дефицита средств для распостранения творчества. К этому можно отнести и частое отсутствие средних концертных площадок во многих городах, где молодые группы, могли бы утверждаться, как творческие единицы.
Касательно зарубежных и украинских open-air тоже правильно. Соотношение качество-деньги у нас очень проигрывает (тот же сервис, состав исполнителей и т.д.). Наши орги, как настоящие бизнесмены, которых только заботит лишь их карман и совершенно не волнует качество предоставляемой услуги, всегда лупят хорошую цену совершенно непонятно за что. Главное девиз к них: "Побольше урвать здесь и сейчас!"
P.S. Дзідзьо, как феномен, уместнее назвать не "рагуль-поп", а "быдло-колхоз-поп", что более соответсвует целевой аудитории этого ВИА и тому, что они несут в массы.
P.S.S. С удовольствием сходил бы на Arctic Monkeys, если их бы привезли, но понимаю, что в ближайшие 5 лет это маловероятно (только ехать на зарубежные open-air-ы) :(
я зі Львова, але я дуже чекаю, що хтось із виконавців світового рівня приїде до нас з часом. концерти більш-менш є де проводити, вже й стадіон побудували. я заплачу будь-які гроші, якщо буде концерт нормального рівня, бо в Київ заради одної групи їхати - дуже витратно.